IZGUBLJENI GRAD
Dame i gospodo.. Prijatno veče vam želim.
El Tropiko, najpoznatiji noćni klub vam predstavlja...
najnoviji i najbolji šou.
Vodimo vas u produkciju Robi Rodrigeza.
Dame i gospodo, imamo čast večeras da je sa nama najveći živi tekstopisac,
Prvi put na Kubi, osvajač Grand Prija dame i gospodo, jedan jedini,
Fanđo!!!
A sada, posebna čast...
za veoma poseban par.
Za vernost! Za donu Sesiliju i don Frederika slavljenički valcer od Štrausa.
Srećna godišnjica.
Zdravica za najelegantniji par u Havani.
Srećna godišnjica. - I za ovu srećnu porodicu...
neka postoji večno.
Igraj sa mnom kao što si nekad.
Zbog tebe zvučim kao relikvija.
Moja relikvija.
Don Elfonso, da li bi igrali sa mnom? - Pazi se! Posle dva koraka njegova čuka poludi.
Dao bih i ruku i nogu i srčku za samo jedan valcer.
Dajem kraljevstvo za ča-ča-ča.
Idemo da igramo.
Šta ne valja? - Koja je igračica u opticaju ove nedelje?
Ili je čuvaš za nekoga? - Ni jedna. Sve dobre su već zauzete.
Želim da vam predstavim svoju ženu.
Ovaj sastanak je moja ideja.
Jer ovo su veoma teška vremena, kao što znaš.
Kuba je uvek bila u teškim vremenima, ali kao uvek uspeli smo da preživimo,
jer smo uvek bili ujedinjeni.
Ali, naša zemlja više nije sigurna.
Prete nam. Tvoj ujak i ja smo jedini preostali od naše generacije.
Pa, sinovi moji, vi ste budućnost. Budućnost naše porodice.
Budućnost ovog ostrva.
Da. Gledaj u mene, jer ovo važi i za tebe.
Ako želimo da promenimo ovaj status kvo, onda to moramo na demokratski način.
Shvataš? Moramo da budemo patriote.
Patriote? Patriotizam je paravan za šljam.
Politika je postala veliki paravan za... - Nemoj me upoređivati sa svojim studentima...
jer nisam. Diplomirao sam.
Pokaži poštovanje.
Ne, ne, ne, pusti ga da priča.
Pusti ga da priča, ovo je demokratija. - Ova zemlja je demokratija. Ma da.
Naša porodica je demokratska. - Ova zemlja je moja porodica.
I jedini način da se izleči ta porodica je revolucija.
Revolucija? - Revolucija. Da.
Jednostavno ne mogu da verujem. Moj sin?
Da se poziva na nasilje revolucije? - Bolje počni da veruješ.
Ono što ti je potrebno je evolucija, a ne revolucija.
Tako je. - Poeta.
Raspevani pesnik. - Srećan si što si sa druge strane sobe.
Ti si srećan jer verovatno smrdi sa te strane sobe.
Molim te, previše si popio. - Srećna godišnjica! Jesam li zaboravio da čestitam?
Pazi na rečnik. - Šta? Da pazim šta pričam?
Ako još jedna reč nepoštovanja izađe iz tvojih usta...
lično ću se njima pozabaviti.
Razumeš me? - Šta?
Jesi li razumeo šta sam ti upravo rekao? - Rezumeo sam.
Slušaj svog oca dok ti priča i pokaži poštovanje.
Smiri se. - Ne, ti se smiri.
U redu je. - Hoćeš da ti dođem tamo?
Prestanite. - Četiri protiv jednog, a?
Sedi. - Je l' to demokratija?
Sedi, imao si svoj mali šou. Sedi.
Sedi. - Je l' ovo to nasilje, tata?
Pojavio se u Riu. - Jesu li ovog puta uzeli opis?
Jesi li rekao Peligru?
Neću da vodim ovaj razgovor sa tobom, tobom, ni sa bilo kim...
Vi nemate pojma šta se dešava u ovoj zemlji.
Ti si profesor i nemaš pojma šta se dešava u tvojoj učionici.
Možeš me lagati i možeš mi reći šta se dešava.
Bes, očajanje...
to se dešava u ovoj zemlji.
Svuda u ovoj zemlji. Naročito na tvom univerzitetu.
Revolucija se desila u Francuskoj, u Rusiji. I dešava se ovde i dešava se sada.
Niko ne želi revoluciju. - Ne, ti ne želiš revoluciju!
Ali, sviđalo ti se ili ne, ona dolazi.
Narod je želi. - Kako ti to znaš?
Je li ti narod Kube to rekao u tvoje izabrane uši? - Ne.
Batista mora biti eliminisan. - I šta onda?
Sloboda. Demokratija. - Da, sigurno.
Vlast narodu. - To je lakše reći nego uraditi.
Jeste, ali je prvo mora da se ubije taj kučkin sin.
Ubiti, ubiti, ubiti, ubiti, ubiti...
Jesi li ikad pomislio da živiš za svoju državu? - Da. Živeti. Ja živim.
Ja živim i dozvoljavam da umre.
Neka tiranin umre. - Treba da paziš šta pričaš.
Treba da imaš zemlju na rukama, ne krv.
Skloni se na farmu. - Mom sinu nije potrebno sklonište.
Samo mu je potrebno da preobrazi svoj karakter.
Jer čovekov karakter je njegova sudbina. - Iz koje knjige si to pokupio?
Možda bi trebao da pročitaš koju. - Gde ti stojiš Fiko?
Gde ti stojiš? - Ovde, sa mojom porodicom.
Vidim to. Samo statiraš i gledaš kako parada prolazi. Da ti kažem nešto, Fiko.
Tvoji dani skrivanja u ovoj palati su odbrojani.
Uskoro ćete ti, i ti, i ti, i ti, morati da donesete odluku...
jeste li u paradi ili niste. - Ja sam doneo svoju odluku.
Dobro veče.
Preskočite sranja. - Ti obično preskačeš, zar ne?
Odličan šou.
Znaš li čoveka po imenu Peligro?
Koga? - Peligro. - Perkusionista?
Da li znaš tipa po imenu Alberto Mora? Predavač.
Jesi li ga video?
Stalno.
Sledeći put kad ga vidiš oprosti se od njega.
Želim da kažem da u našoj kući nedeljni ručak nije obaveza.
Svi moji sinovi su dobrodošli. Ali da... - "Dođu do šest."
A sada je šest i tri minuta. - Ali, ja sam mislio posle šest.
Želeo bih da poželim nešto.
Ako promene dođu u našu zemlju,
želim da naš dom opstane na ostrvu i uprkos svim našim različitostima,
da uvek postavljamo porodicu na prvo mesto.
Brate, samo se šalim.
Zdravo senatore, kako ste? - Znao sam i za bolje.
Hteo sam da se posavetujem sa tvojim ocem. Niko ne zna bolje od njega.
Jesam li vas prekinuo? - Sada pominje komplimente.
Ok, daću ti jedan. Misliš li da je dan lepo sunčan?
Ponekad mislimo da je zakon rešenje. Da Batistu treba izvesti pred sud.
Senator Konsijos me je zamolio da pripremim govor za njega.
Ovo je uvodni deo.
Nešto sam pozajmio od Seneke.
Pročitajte naglas da bi čuli kako to zvuči. - Ok.
Gdine govorniče, ja moram da protestujem...
kao što je Seneka u Rimu,
Oko nasilja nad svima.
Danas, mi građani Kube,
smo progonjeni tiraninom i njegovim terorom.
Većinu populacije kontroliše policija,
posebno putem njegovog pukovnika u policiji,
čije ime je postalo sinonim za...
iznenadnu smrt.
Seneku su progonili tirani. Kao povređenu zver.
Uprkos tome Seneka je uspeo da povrati Republiku.
Bojim se, gdine govorniče,
da Seneka nije više na ovom svetu.
Ali treba da bude primer nama.
Ulazi u kola.
Šta hoćete? - Publicitet.
Slušajte šta je Fanđo rekao. Sve što su hteli od mene jeste da im pomognem oko cilja.
Ali, ja ne znam ništa o ciljevima, samo o autima.
Kad su ga pitali kako su se ophodili prema njemu rekao je kao prema gdinu.
Mislite da oni znaju šta je gospoda?
Čemu si se smejao?
Novine nisu stripovi.
Šta znaš oko kidnapera koji žele publicitet?
Šta je smešno? - To je smešno.
Bogato kopile.
Ne želiš da me razočaraš.
Veruj mi. Sad idem da se prošetam.
Kad se vratim hoću da mi kažeš ko je Peligros?
Vratio sam se. Ko je Peligro?
Nisi me dobro slušao.
U redu sam.
Idem da se prošetam, Ok?
Zato bolje razmisli ko je Peligro. Zato što si ti sledeći.
Čuo si za svog brata?
Tvoj mali brat je kriminalac. Opasni.
U to nema sumnje. Ovde je njegov dosije, ako želiš da pročitaš.
Ne hvala.
Znam svog brata i nijedan dosije neće to promeniti.
Fiko, mi se znamo još od obdaništa.
Uvek sam bio iskren sa tobom. - To je istina.
Nikad nisam menjao svoje signale. Čak ni kad si bio moj hvatač.
Fiko, sada hvatam tvog brata. I to žestoko.
Kriv je i u to nema sumnje.
Ja to znam, i ti to znaš.
On je moj brat, brate.
Potrebna mi je tvoja pomoć.
Mislim da treba da ode odavde, recimo u Njujork. Ja ću da sredim karte.
Mogu sam to da sredim.
Napušta državu i ostrvo. Hej, ne. - Da.
Tvoj brat nema izbora.
Šta je sa porodicom? - Sve što radim je u vezi sa porodicom.
Volim te.
lzvolite.
Mogu li vam pomoći? - El me šalje.
Ko? - El.
On je vaš prijatelj, zar ne? - Vi ste za audiciju?
Da, jesam. - Šta izvodite?
Ja sam komičar.
Ja sam stand up komičar. Koji voli da sedi.
To je to? - Da.
Kao vicevi za MC. - On sam piše svoje viceve. - Očajni su.
Kao i vaši. - Tuše.
Hoćete da mi vi pišete materijal? - Niko ovde nikom ne piše materijal.
Samo improvizujete? - Može se tako reći. Probajte u Njujorku.
Previše hladno, previše bogato, previše blizu kući.
Plašim se da ćete morati da potražite drugo mesto za rad.
Ne mogu zbog smeha. Prosto postanete zavisni od njega.
Kako ste rekli da se zovete? - Nisam.
Rekao sam da me El šalje.
Ako znate Ela onda znate i mene.
Alov prijatelj.
Gde si bio. - Svuda po malo.
Enriko. Ne zaboravi na sastanak. I tatine plesne cipele, trebaće ti.
O, Rodniiii! - Maestro.
Ooo, nema veze.
Mislim da ipak imam posao za tebe.
Najzad, posle svih ovih godina žrtvovanja i posvećenosti... pauza.
Kada je ručak?
Zašto ne možeš da mi kažeš sa kim se srećemo? - Bolje je tako.
Obožavam iznenađenja. - Samo ne progovaraj.
Šta god da bude samo sedi i glumi mi obezbeđenje. To je to.
Je li ovo dobro? - Izgledaj malo opasnije.
A ovo?
To je opasnije.
Ovo je moje najopasnije.
To skloni.
Mogu li nešto da poželim? - Samo napred.
Želim visoku, atletski građenu lepoticu boje karamele.
U celoj politici ti si najbolji domaćin. - Gdine Lenski...
Izvolite, uđite. Da vas zovem Frederiko, gdine Fijovi ili Fiko?
Zavisi od toga hoćete li mi pružiti ruku, ili ne.
Zovite me Fiko. - Vi mene Majer, kao što to čine moji prijatelji.
Sedite.
Ko je ovaj tip? - Ne obraćajte pažnju na njega, on je samo komičar.
Je li slep? - Nem je.
Smešno. - Želite li piće?
Ono malo piće sa kremom i jajima. - Pa, imam krem i jaja.
I slepog komičara. - Nemog.
Da li bi znali da napravite krem i jaja. - Pa, to bi bilo moje sledeće pitanje.
Da vidimo prvo kako ovo ide. Malo pauze za sada.
Čuješ li to, komičaru? - Pomenuli ste preko telefona poslovnu priliku.
Dobro odigrano. Veoma ljubazno.
Predlažem partnerstvo između nas....
20% ide kući, ostalo meni i mojim saradnicima.
Ne mora da bude ništa veliko. Možete ovde da stavite nekoliko stolova,
znate, Blek džek i koji rulet...
Ovo je lepo.
Gdine Lenski. - Zovi ga Majer.
Ili Mr Lenski.
Majer, zahvalan sam na ponudi, ali sa žaljenjem moram da odbijem.
Znam da je ovo ogromna prilika za mene, ali El Tropiko...
je mesto za muziku i voleo bih da tako ostane.
Mi smo na početku naše velike saradnje i bila bi šteta da vidimo kraj pre početka.
Da, bila bi. - U redu.
Obavešten sam da ste razuman čovek.
Nadam se da nisam pogrešno obavešten.
Niste. Mogu nešto da vam ponudim zauzvrat, što nudim svim svojim prijateljima.
Politiku otvorenih vrata.
Smatrajte moj klub vašim domom bilo kada. - Velikodušno. - Koliko god želite.
Znate za moj posao. Mi imamo prijatelje.
I neprijatelje. Ali, nemamo nesuglasice.
Nadam se da ću uskoro čuti dobre vesti.
Je l' to Majer Lenski?
Majer Lenski? - Glava Mafije.
Dajem ostavku.
Nosiš lažne trepavice, ili si stidljiva? - Ja nikad ne nosim lažne trepavice.
To je moja devojka.
Jesam li?
Čija je to bila ideja? - Rodnijeva.
Hoćeš li da gledaš? - Uvek.
Šta se desilo?
Šta nije u redu? - Lu ima drugu ženu.
Drugu ženu?
Nije dolazio kući dva dana.
Pre toga je bio mrzovoljan.
Njegov um je negde drugde.
Je l' zvao? - Samo da kaže da je dobro.
I to je sve što je rekao.
Fiko, pomozi mi.
Ti si jedini kome se mogu obratiti.
Pobrinuću se za to.
Zabrinuta je za tebe.
Došla je tebi.
Uvek je imala... u svom srcu posebno mesto za tebe.
I ti za nju.
Šta se dešava? Pričaj mi.
Neću da te uvlačim. - Ja sam tvoj brat, već sam uvučen.
Je l' druga žena? - Da.
Jesi li bio kod Fidela 26. jula sa Rikardom?
Ne.
Više nismo saradnici. Sada imamo svoje ideje.
Restauracija Ustava iz 1940. Demokratija.
To je rekao i Fidel da hoće. - Jeste, ali mu se ne može verovati.
Misliš da je komunista? - Siguran sam.
Moraš mi nešto obećati. - Šta?
Ako mi se išta desi...
da ćeš paziti na Auroru.
Bićeš joj potreban. Obećaj mi.
Obećaj mi, Fiko.
Potrebno mi je to od tebe.
Obećavam ti, ali ti meni obećaj da ti se ništa neće desiti.
U redu? - Nečeg takvog nema u revoluciji.
Hej, nemoj da uradiš nešto glupo. Ok?
Rikardo Fejovi. Pokret "26. jul".
Fejovi?
Jesi li ti igrač?
Nama ne trebaju igrači.
Ok, siđi sa konja. Gladni smo.
Nije u pitanju druga žena.
Zašto se onda ne vrati. - Ne želi da nas umeša.
Šta je u pitanju? Revolucija? - Ne želi da se mešamo.
To je to? - Da.
Pretpostavljam da to treba da me čini srećnom?
Ja sam njegova žena i imam prava da budem umešana.
Ako se nešto desi njemu desilo se i meni.
Svima nama.
I šta onda?
To je bila mafija. Majer Lenski.
Ali ne mogu biti siguran.
Havana više nije glavni grad...
već glavni greh.
Ovo nije novo, ali... čak je i Isus bičevao demone dok ih je izbacivao iz hrama.
Očajno nam je potreban Hrist sa bičem.
Ne znam šta da radim.
Satja graža.
Znaš li šta je to? - Ne.
To je hindu reč za pasivni otpor.
Gandi se opirao pasivno.
I pobedio je.
I sine moj, u moru čak i ajkula može da se udavi.
Ok, sada znamo kako da uđemo u predsedničku palatu.
Da ponovimo poslednji put.
Riko, ti preuzimaš radio stanicu. Marčelo i ja napadamo kod glavne kapije.
Zajedno sa Manojom i njegovom grupom.
lgnasio će obezbediti snajpersku podršku i pojačanje.
Ima li pitanja?
Šta ti misliš Peligro?
Vreme je.
Nokijevi kućni ljubimci, mogu li vam pomoći?
Ptice su u kavezu.
Unutra je.
Za slobodnu Kubu. Za slobodnu Kubu!!!
Gdine predsedniče.
Šta je bilo, Pici?
Treba rešiti neka hitna pitanja.
Potpisujem cele nedelje. Ne znam šta da radim, Pici.
Ja sam neserećan čovek kada potpisujem samo jedan smrtni nalog.
Ako mogu da primetim, vi ste srećan covek, ali i plemenit čovek.
Hvala Pici, to je ljubazno od tebe. - Ne, ne, ne, to nije ljubaznost.
To je istorijska pravda.
Jesam li ti ikad rekao koliko te cenim?
Ne, gdine.
Izvinite što kasnim. - Šta želiš?
Imam 450 sanduka pića i potrebna mi je pomoć da to istovarim.
Nemam nikakvu isporuku na spisku.
Ovo je glavna kapija? - Da, jeste.
Rekli su mi u tri sata na glavnoj kapiji. Možete li proveriti?
Ostani tu.
Kakva je to buka?
Fiko, palata je napadnuta. - Upravo sam čuo.
Prenosi se preko radio stanice.
"Tiranin Batista se upravo sreo sa revolucionarnom pravdom."
Napadnut je krvavi diktator...
koji je još uvek u predsedničkoj palati.
Mi, "Dirigenti revolucije", ćemo ga naterati da isproba sopstvenu agoniju.
Kubanci koji me čuju - on je upravo eliminisan!!!
Živela slobodna Kuba."
Pici, ostavi nas same.
Sa zatvorenicima, ili bez njih?
Kako vam je volja.
Građani Kube, danas je pokušan atentat na mene.
Kao što vidite, to je bila samo nekolicina divljaka.
Posao se u Havani nastavlja po običaju.
Ja ću da zaštitim vas lojalne građane...
svim našim naporima.
Budućnost Kube je bezbedna.
Naša deca su bezbedna.
Život agresora je bedan da nije vredan da ga iko vidi.
Jesi li siguran da je živ? - Pozitivno.
Možda je preko. Stvarno.
Odlazim.
Žao mi je, nema vesti.
Je li on učestvovao u napadu? - Da.
Zašto mi ne kažeš gde je? - Zato što ne znam gde je.
Fiko, ako se nešto desi želim da budem tamo.
Uz njega. - I ja.
Mogu li da ponudim ozbiljnu misao od nekog ko nikad nije ozbiljan?
Nemoj. - To je to.
Dobro je.
Čovek sa namerom.
Čovek sa niskom namerom.
Fejovi, molim te pridruži mi se.
U našoj kući se zna kada je vreme za nedeljni ručak.
Sada je šest, kao i obično.
Žao mi je.
Svi moji sinovi su dobrodošli, ali ne posle šest.
Uvek moraš da žvaćeš. Pomaže tvom zdravlju.
Žvaćeš i žvaćeš, a onda žvaćeš još malo.
Vidiš, ja sam čovek koji ima dobro varenje.
Da nisam skroman čovek,
rekao bih da perfektno varim.
Dok sam živ. Jesi li ovde poslom?
Naš posao? - Da, naš posao.
Moj posao je El Tropiko. - Ja bih voleo da i dalje dolazim u El Tropiko.
Sem ako je to problem ili nešto u vezi sa tvojim novim šouom.
Pitao sam se šta je igrač i pevač radio sa pištoljem u ruci. Šta?
Šta? Jesi li planirao da ubiješ pijanistu? Ili je to neki novi kaubojski fazon?
Zašto si kasnio na večeru?
Imam neprijatelje.
I imam prava da se zaštitim.
Fejovi, jesam li ja tvoj neprijatelj? - Nisi bio dok nisi ubio mog brata.
Gdine Fejovi, ja nisam anđeo.
Niti devica Marija. Peligro. Kunem se ja nisam ubio tvog brata.
Tvoj brat je napao palatu sa namerom da ubije mog predsednika.
lzvršio je samoubistvo.
Veruj mi, ti ne želiš da me razočaraš.
Veruj mi ovog puta.
Vidim da imaš žeđ za osvetom.
Da, shvatam...
Znaš li šta je Zong Vong?
To je potez u šahu.
Potez u šahu koji uopšte nije potez.
To je, u stvari, pozicija u kojoj svaki igrač...
izvrši najgori napad...
ako je njegovo vreme za potez.
A ako nije...
Pratiš me?
Dupli kupac.
Razmotri situaciju.
Sve što treba jeste da se ponašaš u skladu sa njom.
Što znači...
da ne vučeš potez uopšte.
Bravisimo Fejovi, bravisimo.
Šarmantan do kraja.
Još jedna audicija.
Znači, svaka odeća ti pristaje?
Ona je veoma usamljena.
Otkad se uselila uopšte neće da izlazi. Čak ni sa prijateljima.
Nedostaje joj tvoj brat, ali i činjenica da nema svoju porodicu.
Žao mi je da je gledam tako tužnu.
Slama mi srce.
Zašto je ne pozoveš da izađete? Volela bi to.
Učinio bi joj dobro.
Potreban si joj.
A i ona tebi.
Fiko, pričaj sa mnom. Molim te.
Znaš li šta mi je Lu zadnje rekao pre nego što je umro?
Šta? - Naterao me je da mu obećam...
da ću se, ako mu se išta desi, brinuti o tebi.
Odrastao sam u Havani, a ima delova grada koje uopšte ne poznajem.
Sigurna sam da ih znaš dobro. - Pa...
Havana je kao ruža koja ima trnje, zavisi kako je uhvatiš, ali na kraju,
ona uvek uhvati tebe.
Zašto ne bi izašla sutra sa mnom? Prijalo bi ti.
Ima li još uvek u tebi života?
Jesi li ikada bila u tropskim baštama?
Lepo je videti te nasmejanu.
O intimnostima koje dele.
Gde je? - Uvek je tu.
Voli pompezan ulazak.
Evo ga.
Fejovi, krećemo, ne gubi vreme sa njim.
Slušaj me pažljivo.
U pobuni cilj opravdava sredstva.
Šta je pobuna?
Oružana borba.
Šta je kraj? Revolucija.
Što uključuje socijalnu, ekonomsku i političku transformaciju.
Kao što sam rekao...
cilj opravdava sredstva.
Ovo je Violet.
Kao da je žena cvet.
Samo isto mirišu.
Mogu li da vam se pridružim? - Da.
Kako ti je ime?
Moje ime je Noran.
Šta to znači? - Ne znači ništa.
Imena ne znače ništa. Ljudi da.
I, kako se zoveš?
Ja nemam ime.
Već sam ti to rekao.
Svi imaju ime. - Svi sem mene.
Zašto ne?
Ne znam.
Pitaj njega.
Mani se mene.
Najsmešniji čovek koga sam upoznala.
Hvala.
Tvoje pare ne vrede ovde. Hvala Emilio.
Vidimo se u klubu.
Kada porastem želim da budem kao on.
Zašto? - Zato...
što on nikad ne plaća.
Prekidamo program zbog specijalnih vesti.
Univerzitet Havane je zatvoren danas od strane vlade...
kao direktan rezultat nemira. Predsednik Batista, pod pritikom da da ostavku,
objavio je da vlada neće trpeti zloupotrebu svetog tla univerziteta...
koji, kako kaže, koriste zlonamernici za izazivanje anarhije.
Želi da priča sa tobom.
U redu je.
Šta je rekla?
Hamid nije sam.
Srećna nova godina. Srećna nova godina.
Ovo je moja godina, Fiko. Upravo sam unapređen.
Čestitam.
To nije zbog tvog brata, nego si mi najomiljeniji prijatelj.
Nećeš zažaliti. - Nadam se da neću.
Ako grešiš niko me neće spasiti. Idemo da igramo.
Srećna nova godina. Srećna nova godina.
Dame i gospodo,
uskoro stiže Nova godina ovde u El Tropiko...
i širom sveta.
Vreme je za odbrojavanje.
5, 4, 3, 2... SREĆNA 1959!!!
Srećna Nova godina svima.
Srećna Nova godina. - Tebi i novom životu.
Tako kažu. - Iskreno se nadam.
Dame i gospodo, najavljujem vam predsednika Kube.
Drugovi po oružju, prijatelji.
Srećna Nova godina.
Živeli.
Zašto si tako nesrećna. - Nisam nesrećna, nego sam tužna.
Nemoj biti. - To mi je u prirodi.
Lepota je tvoja priroda.
Spoljašnjost je lepa. - Spoljašnjost jeste, ali ne i tuga.
Ima hitnu objavu.
Predsednik Batista je napustio zemlju zauvek.
Proslavimo novu Kubu.
Zahvalimo se Bogu za ono što nam je dao. Za ljubav koju delimo...
koju ne bi trebali da primamo zdravo za gotovo.
Neka cveta u nama i neka nas ispunjava kao što nam je i data.
Amin.
Izgledaš iskreno srećna. - I jesam.
A ti? - Ja?
Ja te volim.
I ja tebe.
Imala sam san. - O čemu?
O nama. Lu je bio tu. - Šta hočeš da kažeš?
Da je sve u redu.
Šta ti misliš?
Da me stvarno voliš.
Kao što sam rekao.
Reci mi ponovo.
Kao što sam rekao...
volim te.
Gledaj pažljivo, naša budućnost je u paradi.
Koliko zaposlen čovek mora da bude da bi mu se Havana okrenula?
Ko je on? - Voajer i još gore.
Svi ostali koju gledaja mogu da umru, ali ja ću da sačuvam svoje oči.
Vidi koliko su srećni.
Svi vole priznanje.
Samo ih patnja čini drugačijim.
Došao sam da pogledam ćelije. - Ćelije? Koje ćelije?
Imam prijatelja u ćelijama. - Pozor!
Kad ti komandujući oficir prilazi ti staješ mirno, je l' to jasno?
Da, druže. - Voljno.
Moram da pričam sa tobom.
Šta je sa tobom? Ovde si svo vreme, a nisi se javio ni svojoj porodici.
Šta ti treba? - Šta mi treba?
Šta? Ne mogu da te dodirnem?
Kastelo je ovde i moram da ga vidim. - Nema ćelija Fiko, samo kaveza.
Vodi me do njega.
Vodi me, nemoj se zajebavati sa mnom. Vodi me da ga vidim, odmah.
Kako želiš.
Dođi ovamo. Dođi ovamo.
Sada ne izglredaš tako opasno.
Izvadi me odavde. - Izvadiću te.
Ja nisam... častan.
Zaslužujem da budem kažnjen. - I bićeš.
Slušaj me. Ja nisam nevin.
Ali, ja nisam nikad ubio nikoga. - Samo si im vadio oči, zube i pišao po njima.
Spasao ti je život. - To je tebi činio uslugu.
To je laž, ti to znaš.
To je laž. U redu.
Pogledaj me. Pogledaj me. Srediću ovo.
Verujem u tebe.
Ti to možeš.
Idemo, sada će te primiti.
Znači, ti si plesač.
Je l' ti treba neko... moje ime je Komandant Hevara.
Ja brinem o svojim drugovima. - Moj brat ti je pričao o tome.
Kapetanu Kastelu. - Bivšem. Šta sa njim?
On je zadržan ovde. - Ne više.
Oslobođen je? - Na neki način.
Kako to misliš. - Znaš šta je Rašov rekao o životu?
Ima dve stvari u životu sa kojima ne možemo da se suočimo.
Sunce i smrt. Ti si pružio ljudima šansu da se suoče sa obe stvari.
Streljali smo tvog prijatelja jutros.
Zašto se zamaraš takvim šljamom.
Idi u svoj kabare...
i zabavljaj bogate.
Idemo Fiko.
Idi.
Stanite. Stanite.
Previše je vojno.
U redu devojke, odbacite puške.
Sad je veoma vojnički.
Zaustavite muziku! Zaustavite muziku!
Zaustavite muziku!!!
Ko ste vi? - Ja sam Munjoz, delegat muzičkog sindikata.
Ko vam je dao ovlašćenje da mi zaustavljate muziku?
Vlada mi je dala ovlašćenje.
Vidite, vi posedujete ovaj divni kabare, ali mi posedujemo orkestar.
Stvarno? - Stvarno.
Ako ja kažem tvom orkestru da ne može da svira, onda neće ni svirati.
Je l' tako? - Fiko, mi smo u sindikatu.
Oni kontrolišu sindikat.
Shvatam. A po kom osnovu dolazite i zaustavljate moj šou?
Više ne možete da koristite saksofon u orkestru. - Ponovite, molim vas.
Saksofon je je instrument imperijalizma. - Saksofon...
je izmislio čovek po imenu Saks i bio je Belgijanac.
Znaš li šta Belgijski imperijalisti rade u Kongu?
To je gomila ubica. - Nemojte mi reci.
Kažem ti i ako želite da orkestrar svira mora bez saksofona, ili ću da zaustavim šou.
"Nije li mnogo pobunjenika ovde?"
"Nije li ovde još mnogo vojnika."
"Onda svi moraju da pokažu disciplinu i zatvore svoja usta..."
"I slušaju mene."
Odličan šou. - Šta mu fali.
Šta mu fali? Misliš sem što su mi pogubili prijatelja pre dva dana bez procesa?
I sad mi prete da zatvore klub jer ne smemo da koristimo saksofone...
u orkestru!!! Saksofone!!!
Sem toga?
Šta je sa golubovima?
Golub nikad ne radi sa golubovima.
Barem više ne moramo da se bavimo onim ubicama. - Možda i gorim.
Ovo je za slobodnu Kubu. Šta ćemo sad da uradimo?
Idemo u Hernandos.
Daleko je i nije baš sigurno.
Odlazim. Odlazim, što znači da ne idem.
Igraj sa mnom.
Šta je?
Šta se dešava?
To je Fidel.
Nije mi se svideo sa golubovima.
Želim da ga upoznam.
Prerano je za to. - Nešto mora da se kaže.
Želim da govorim sa njim.
Molim te, odvedi me.
Šta? - Nešto moram da mu kažem. Da li bi me, molim te, odveo do njega?
Ne.
Onda ću da idem sama.
Fidel nas je pozvao da doručkujemo sa njim. - Tebe je pozvao, ne mene.
Misliš da je u redu da ga odbijem? - Misliš da ja onda treba da smetam?
Jesi li ljubomoran? - Na majstora smrti? Onda me ne znaš.
Mislila sam da ti nikad ne plaćaš. - Uvek platim, pre ili kasnije.
Sesilija! - Da dragi. - Je l' to Rikardo na vratima?
Ne, ne, pogrešili su kuću.
Aurora, ili da te nazovem drugarice.
Fidel te pozdravlja i izvinjava ti se. Rekao je da te ja uslužim svime što poželiš.
Imao je neke hitne stvari. - Imam dobre i loše vesti.
Neko koga znam?
Neko koga ne znaš.
Aurora Bernal de Fejovi, udovica revolucionara Luisa Fejove koji je ubijen u masakru,
na ulici, posle napada na predsedničku palatu.
Drugarica Aurora...
je proglašena za udovicu revolucionara godine.
Lepo napisano, zar ne misliš?
Udovica revolucije, je l' to znači da je formalno bila udata za revoluciju?
Ili je formalno revolucija mrtva?
Je l' se i to desilo ove godine?
I kopija. Čak i ja bih bolje uradio.
Ali... ako mogu da primetim... udata udovica revolucije.
Kao pesma, malo posao...
Veoma lepa muzika može biti napisana na Fikovoj palati
Voleo bih da mogu da je napišem. Idem da vidim da li ću uspeti.
Halo. - Halo, Fiko.
Nisi me zvao. - Imao sam posla.
Jednostavno si nestao. Nedostajao si mi.
Imam posla.
Jesi li me video u novinama. Zar ne misliš da je divno.
Da, drago mi je da čujem.
Luis bi bio tako ponosan. - Tako je.
Htela sam da te pozovem na malu proslavu u moju čast.
Da li bi, molim te, došao?
Možda neki drugi put. Slušaj, sad moram da idem.
U redu. Molim te, pozovi me.
Volim te.
Još jednom smo na mostu.
Šta mogu da uradim za vas. - Zatvaramo kabare.
Zbog kockanja. - Kockanja? - Ilegalnog kockanja.
Kakvo ilegalno kockanje? - Uhvatili smo dvojicu kako igraju karte.
I to je ilegalno. - I gore od toga.
To je opasno i destruktivno na mase. - Opijum naroda. To je rekao Marks.
Mislio sam da je rekao da je religija opijum naroda. - Marks je rekao i to.
Karl ili Kavček. - Prekini sa proseravanjem.
Kao i ilegalno kockanje.
Revolucionarni odbor će odlučiti kada, kako i da li će ovo ponovo proraditi.
Kučkin sine. Kako se usuđuješ?
Ja sam umetnik.
Evo ga naš heroj. Drago mi je da te vidim.
Ništa nije kao novi pokreti.
Upravo sam hteo da napravim obilazak. Ali, prvo moramo da nazdravimo.
Imamo mali razgovor, popušimo koju.
Onda ćemo da jedemo.
Zar nije divno? To još nije to, ali mnogo obećava.
Kad umrem sve ovo postaje tvoje.
Ne, neće. - Hoće, ali pošto umrem.
Sve ovo pripada revoluciji. - Revolucija će proći, veruj mi.
Viđao sam ovo i pre.
Manakao, Makao, Batista.
Gde su sada?
I? Fidel Kastro će isto proći.
Ali zemlja... Zemlja će ostati.
Fidel me je lično poslao da oduzmem ovu zemlju. - O čemu to pričaš?
Da te izbacim. - Čiji si ti sin?
Ova zemlja je vlasništvo države i ovde sam da te obavestim da moraš odmah da odeš.
Šta mi ti to reče, bratanče? Božji sin, moja krv...
Kako se usuđuješ da dođeš u moju kuću i kažeš mi da izađem napolje?
Zar nemaš srama?
Stvarno misliš da ću da napustim svoju kuću?
Svoju zemlju?
Naporno sam obrađivao ovu zemlju golim rukama. A vi samo da je uzmete od mene.
Moraš da razumeš da je ovo sada budućnost. - Budućnost? - Da, budućnost.
Popišam vam se na budućnost.
Pljujem na vašu budućnost.
Neka probaju da je uzmu.
Neka samo pokušaju.
Smiri se. - Gde je tvoj osećaj...
Gde je tvoj osećaj... - Za šta? - Za porodicu.
Upomoć!!! Upomoć!!!
Zdravo oče. - Zdravo sine.
Nema velikih stvari za čuti. Ne dolaziš da se javiš ovih dana.
Samo oproštaji.
Stvrno mi je žao. Da, pa...
Moj brat počiva u miru. A Rikardo, na žalost..
mora da se suoči sa posledicama svojih dela.
To je veoma tužno.
Voleo bih da pričamo o tebi.
Misliš o novcu koji je stavljen u hram? - Da.
Zbog ove krize ovde.
Tvoja majka i ja... smo zabrinuti za tebe.
Mislimo da treba da napustiš zemlju. - Ne, moje mesto je ovde, pored vas.
Slušaj me. - Ne.
Neću da idem, ako na to misliš. - Slušaj me.
Slušaj me.
U životu... moraš da znaš kada si u pravu. I kada moraš da ideš.
Moraš da ideš na mesto gde možeš da izraziš sebe slobodno.
Ne kao ovde.
A to će da ispuni naša srca nadom.
Bićemo dobro, Fiko.
Zapostavio sam te malo, sine. - Kako to možeš da kažeš?
Dao si mi dobrotu i to je sve što mi treba.
Zapamti da je budućnost naše porodice sa tobom.
Znaš, na Kubi smo uvek imali mnogo svetlosti.
Nikada nismo imali tamu pre podneva.
Idi, moli se našoj radosti.
Ima nečega što sam ti dao dok si bio mali.
Znam. - Nema ništa tu. - Izvini.
Kako si mogao?
Pogledaj me.
Vidi šta je postalo od tebe, Rikardo.
Izdao si svoju zemlju.
Obrukao svoju porodicu.
Ali si i dalje moj sin.
Jesi.
Voleo bih da mogu da se vratim na početak. - Obožavam početke.
Zašto to? - Ništa se ne dešava, još.
Nestrpljenje je u vazduhu. Optimizam.
Optimizam.
Sve do kraja. - Ne zovu ga za džabe krajem.
Mrzim krajeve.
Sem ako je kraj tvoj početak, što tvoj početak čini krajem.
A tada bih voleo kraj.
I gde smo sada? Ako ne znaš gde si, onda si u sredini.
Šta god da je to.
"Izbori! Zbog čega? Narod je već izabrao." Fidel Kastro
Ode moj glas.
Imam važnu objavu.
Nema dezerta.
Racionalizacija hrane.
Da li ti smeta?
Ako imaš par reči, čoveče bez imena...
Biću kratak.
Dame i gospodo,
Naš Frederiko Fejovi odlazi zauvek. Verujte na reč, zauvek.
Jer mislim da će biti dobro za njega.
Ali i za nas.
Fiko odlazi u Njujork, meku šou biznisa.
Gde ću ja biti na kraju.
Fiko, znam da ćeš biti tamo i dočekati nas raširenih ruku, kao što si mnogo puta...
u prošlosti.
Dame i gospodo, pisac je prvi put ostao bez teksta.
Ja ću da te izvučem.
Voleo bih nešto da kažem. - Izvoli.
Želeo bih da kažem da ovo...
ovaj momenat meni mnogo znači.
I da ću ga pamtiti zauvek.
To je veoma dugo vreme, Fiko.
U redu je, on je sa mnom.
Želiš li piće?
Ne, vozim.
Idi taksijem.
Vozim taksi.
Tako stoje stvari ovih dana. Moram da pričam sa tobom nasamo.
Imam iseljeničku vizu.
Odlazim. - Šta si rekao? - Ono što sam rekao. Napuštam zemlju.
Želim da podeš sa mnom.
Gde? - Bilo gde, samo ne ovde.
Zar ima veze? Možemo da počnemo ispočetka.
Fiko, imam dužnosti prema svojoj zemlji.
Luiz je poginuo za to. - Luiz je poginuo za Kubu, a ne za Fidela.
Prvi put u životu... sam deo nečega važnog.
Mogu nešto da promenim.
Borim se za pravi cilj. - Na grubi, nedemokratski način.
Prvo moramo da napravimo promene. Demokratija će doći kasnije.
Zašto ne bude obrnuto. - Neću da se prepirem sa tobom.
Mislim da imamo šansu.
Mi? Mi kao mi?
Ili mi kao koncilebre.
Nemoj se ljutiti na mene. - Ljutnja bi bila veoma jednostavna.
Ja se nikad nisam ljutila na tebe. - To je komplikovani deo.
Izvinite Senjora Fejovi, ali komandant i ambasador SSSR-a žele da vas vide.
Izgleda da je hitno.
Molim te ostani. - Zašto moraš da ideš?
Molim te.
Gospođo Fejovi, ovo je sovjetski ambasador.
Idemo. Hajde, idemo.
Šta to radiš?
Brukaš me. - Ovo ovde je sramota.
Skidaj ruke sa mene. - Smirite se.
Imaš nešto da kažeš?
Druže, plesni podijum je tvoj.
Za Luisa Fejovia... koji je umro za san...
san o naprednoj i demokratskoj Kubi.
Živela slobodna Kuba.
Idemo.
Živela slobodna Kuba!
Fiko, čekaj.
Ne mogu da idem. - Moramo da idemo.
Pre nego što bude kasno da odemo.
Ne razumeš. - Ja ne razumem?
Razumem da sam izgubljen bez tebe.
Ovo je veće od nas. - Ništa nije veće od nas.
Slušaj me.
Jesi li videla šta se dešava? lskorišćavaju te.
To želiš?
Da ti govore šta da radiš i šta da misliš u svom životu.
Ovome nema kraja.
Ovo je ludilo.
Ti zaslužujuš više. Mi zaslužujemo bolje.
Ako ostaneš života neće biti.
Molim te.
Pođi sa mnom.
Molim te.
Sve što je ostalo jeste naša porodica.
Vremenom ćeš razumeti. - Nema vremena.
Ovo je tvoja iseljenička viza.
Odlazim sutra u pet po podne.
Frederiko juniore.
Želim da uzmeš ovo.
Trebaće ti...
da te podseća na ono što je ostalo od naše porodice...
na dane kad smo bili ujedinjeni.
Nemoj se brinuti za svoju majku i mene jer ćemo biti dobro. Mi smo jaki ljudi.
Bićemo tu i čekaćemo tebe.
Večeraćemo zajedno. Ali, ono što je veoma važno...
U šest, Ok?
Tačno. - Ni minut posle toga.
To je moj sin.
Eto, pristaje ti kao što je pristajalo... tvom ocu.
Šališ se? Mnogo bolje. Pogledaj ga.
Poslaću po tebe čim se smestim.
Moram da krenem.
Bićemo ovde. Bićemo dobro.
Sledeći.
Šta je u koferu? - Sve što mi treba. - Otvorite.
Čovek od ukusa.
Šta je ovo? - Kućni snimci. Ovo je moja kamera.
Otvorite.
Želim da snimam nepravdu američkog života.
Raširite ruke.
Ispraznite džepove.
Sat skinite.
Stavite ovde.
Unutra.
Skidajte.
Ovaj sat pripada mom ocu. - Tačno je da pripada ovde.
Štaje ovo - Momento.
Idete na kratki put, a već nosite suvenire.
Nju možete da zadržite.
Slobodni ste da idete.
Ko je?
Sobna usluga.
Kada si otišao? - Bolje pitaj kada sam pobegao.
Semantika je, prijatelju, napravljena od događaja.
Drago mi je što te vidim. - To jedino može da znači da si usamnjen.
Usamljen je prava reč.
Kad je čovek stvarno usamljen čak je i sijalica dobro društvo.
U stvari, navikao sam se na egzil. - Izbor ti je prilično dobar.
Potseća na Kubu. - Gde misliš da sam ja, u Džersiju?
Idemo. Uhvati ovo.
Gde idemo. - El dragono roho.
Kubansko kineski restoran koji je na ostrvu.
Šta bi ste želeli? - Moje uobičajno, kavijar, fazan a la saten...
vafle za desert i bocu Don Perinjona ohlađenog, ne zaleđenog.
Pohovane suve banane za dvoje. - Ali brzo, jer nismo jeli od revolucije.
Da li si znala da je Kuba polu bela, polu crna i polu kineska?
To su tri polovine. - Šta želiš za sebe? - Pola vlasništva.
Vidim da si ostao komičar. - Mogu da te držim za reč.
Ne mogu da ti pomognem, bivši sam vlasnik kabarea. - Jednom vlasnik, uvek vlasnik.
Jednom bivši, uvek bivši vlasnik kabarea.
Fiko! Napravi pauzu, Fiko. Vreme je za večeru.
Hvala vam. Vidi Fiko, razmišljao sam.
Smeta mi da vidim tebe, Fiko Fejovea, da radiš u kuhinji.
Gluposti. Rekao sam i ranije, zahvalan sam na poslu.
Razmišljao sam, šta ako postavim klavir u kafeu.
Da li bi bio zainteresovan da sviraš?
Nažalost, plata bi bila ista.
Ali, uz dodatak napojnica. - Šta god vam treba.
Zahvalan sam vam.
Voleo bih i da zadržim ovaj posao. Potreban mi je novac, želim da dovedem porodicu.
Onda smo se dogovorili. - Dogovorili smo se.
Za slobodnu Kubu. Živeli.
Stan u kom živiš je tako mali da ako te stisnem možeš da ispadneš ispod vrata.
Egzil je egzil.
Ja imam rešenje.
Baklja ove dame je Latinska lampa.
Latinska lampa. Ispuniće ti bilo koju želju u životu.
Voleo bih da smo zajedno.
Možeš ako je popraviš. - Hoćeš li da radiš za mene?
Besplatna pića? - Dogovoreno.
Vrata su bila otvorena.
Znaš šta volim u vezi sa Njujorkom. Uvek naletiš na stare prijatelje.
Znaš da smo bili prijatelji?
Zato što nismo verovali u slučajnosti.
Sedi.
Možeš me smatrati neprijateljem, ali ja sam uvek tebe smatrao prijateljem.
Dešavalo se da izgubim strpljenje.
Uvek si bio čovek koga sam poštovao i koji je uzvraćao poštovanje.
Kako idemo Džo? - Plutamo.
Skini šešir.
Onaje bila predivna, Havana.
Trebali smo da znamo da je srcelomka.
I evo nas.
Delimo sudbinu.
Slušaj. Slušaj me pažljivo.
Nisam ti bacio bombu na kabare. To nije moj stil.
Mogu li da dobijem krem od jaja.
Čokoladni sirup, hladno mleko, sa penom na vrhu?
To bi bio rum? - Da, krem od jaja.
Šta ti piješ? - Mislio sam da nikad nećeš pitati.
Moja ponuda je još uvek otvorena.
Novi klub. Las Vegas, Nevada. Ne odgovaraj odmah. Razmisli.
Znaš da ne volim odbijanje. Popusti mi malo.
Nemoj mi slamati srce.
Sviđa ti se krem od jaja? - Da, sviđa mi se.
I nisam lud za ponižavanjem, takođe.
Pošalji moje pozdrave porodici.
Uvek je zadovoljstvo, Lenski. Mislim, gdine Majo. Obožavam pobednike.
Laku noć Fiko. Laku noć. Ključevi su pozadi.
Jesi li ikad imao osećaj da želiš da odeš?
Jesi li ikad imao osećaj da želiš da ostaneš?
ldi, ostani, idi, ostani.
To je idi, zar ne?
Madam, uvek mi je zadovoljstvo.
Pošaljite moje pozdrave golubovima.
Zašto si ovde? - Ovde sam....
Imam izlaganje u UN.
Imaš li vremena za kafu?
Žao mi je što si otišao.
Ništa nije ostalo za mene u Havani. - Da, znam.
Nedostaje ti Klub. - Nije to. - Zvučiš ogorčeno.
Nimalo. Nemam para...
ali se osećam da vredim više nego što sam ranije.
Da li bi ti značilo ako bih ti rekla da mi je stvarno žao. - Ne, uopšte.
Molim te, pokušaj da me razumeš. - Razumem više nego što ti možeš da objasniš.
Zašto se ne vratiš na Kubu sa mnom. - Zato što je opasno.
Za moju dušu. - Vidiš, još nisi dostigao ciljeve.
Ja sam lojalan mnogim ciljevima.
Ali imam lojalnost prema izgubljenom gradu.
I to je moj cilj. Moja svrha.
Molim te, nemoj me mrzeti. - Ne mrzim te.
Uvek ću te voleti.
Zašto onda ne pođeš sa mnom. - Prevelika je cena koju treba platiti.
Iako sam ovde volela si me.
Zapamti to.
Tako si lepa.
Ja sam iskren čovek.
Iz mesta gde palme rastu
I pre nego što me smrt uzme,
želim da pustim pesmu da odjedri iz moje duše.
Dolazim od svuda
I idem svuda.
Umetnost ja sam među umetnostima;
Između planina,
Ja sam planina.
Sav lep i odan,
Sve je muzika i pravo,
I na kraju, kao dijamant,
Koji je ugalj pre nego što zasija.
Sa siromašnima sveta
Želim da prokunem svoju sudbinu;
Mala pukotina u planini
Me zadovoljava više nego more.
I želim, kada umrem,
Bez svoje zemlje, bez gospodara,
Da imam na svom nadgrobnom kamenu buket cveća...
i zastavu svoje zemlje.
Zasadio sam belu ružu u julu kao u januaru,
Od iskrenog prijatelja koji mi je ponudio svoju iskrenu ruku.
I od okrutnoga koji mi je istrgao srce sa kojim sam živeo,
Nisam zasejao trnje i čičak;
Zasadio sam belu ružu.
Moja lepa Kubo.
Uvek ću te se sećati.
Moja lepa Kubo,
Uvek ću te se sećati.
Voleo bih da te vidim sada
kao kad sam te prvi put video.
Moja lepa Kubo,
Uvek ću te se sećati.
15 meseci kasnije "Fikov El Tropiko - Njujork" je otvoren...
u šest...
u šest i ni minut kasnije.
OBRADA I SINHRONIZACIJA BuckyBGD@gmail.com
Korekcije: suadnovic